Joona, suuri kala ja enkeli. Kuva 1400-luvulta, Jami al-Tavarikh (Compendium of Chronicles). Suura 37: 139–148 kertoo, miten Jumala määräsi kaiken, mitä Joonalle tapahtui.
Usko kohtaloon on yksi islamin kuudesta uskonkappaleesta. Kohtalo eli qadar (arab. قدر, kirjaimellisesti "voima") tarkoittaa islamissa sitä, että Jumala on ennalta määrännyt kaiken. Šariakäsikirja Reliance of the Traveller esittää uskonkappaleet imaami al-Nawawin (1233–1277) kertoman hadithin mukaisesti seuraavalla tavalla: "Oikea usko on uskoa Jumalaan, hänen enkeleihinsä, hänen ilmoittamiinsa kirjoihin, hänen lähettiläisiinsä, viimeiseen tuomioon ja kohtaloon, sen antamaan hyvään ja pahaan."[1][2] Uskonkappaleet löytyvät niin sanotusta Gabrielin hadithista, joka on 800-luvun kokoelmissa Sahih al-Bukhari[3] ja Sahih Muslim.[4]
Usko kohtaloon koskee vain islamin enemmistösuuntausta sunnalaisuutta. Šiialaisuuteen oppi ei kuulu. Kansainvälisen kyselyn mukaan lähes kaikki muslimit (88-93 %) kertovat uskovansa kohtaloon.[5][6]